"DET FINS DAGER DER MAN LURER PÅ
HVA ENS ROLLE ER I DETTE LANDET
OG HVA ENS FREMTID ER I DET."
- Flytt deg. - De ser etter jenta.
Hvor er mischlingen?
Den dere ser etter, hun dro tilbake til Lübeck for to dager siden.
Du er fru Schlegel? Er hun ditt barn?
Ja, men hun bor ikke her. Hun bor hos tanta i Lübeck.
- Dere begår en feil. - Kvinner som deg...
Dere forderver.
Er hun lik mora si, er hun også åpen...
for å forderve innenfra.
Dere vil ikke finne henne...
for hun bor ikke her.
INSPIRERT AV HISTORISKE HENDELSER
Leyna, kom.
De er borte.
RÜDESHEIM I RHINLAND, 1944
Våren i 1944.
Det var året jeg fylte 16.
Barn som meg fra Rhinland, var kjente som "rhinlandbastarder".
Eller "Hitlers problem".
Fordi vår tyske nasjonalitet-
- automatisk ble gitt oss grunnet våre hvite mødre.
Selv om våre fedre var afrikanske og ofte fraværende.
Det fantes så få av oss at jeg i løpet av 16 år-
-aldri så noen andre som meg.
- Gratulerer med dagen, vennen. - Takk, fru Heinrich.
Hitler ville håndtere oss i hemmelighet, -
- uten at Tyskland så det som et angrep på våre ariske mødre.
Så selv om vi hadde en frihet som jødene ikke hadde, -
-måtte vi likevel voktes.
Spesielt da Gestapo begynte å besøke oss i Rüdesheim.
Det var ikke slik at jeg ikke visste at jeg var annerledes.
Men da jeg fylte 16, begynte jeg virkelig å føle det.
Det var året jeg innså at Hitler hadde en plan for oss.
- Hvorfor drar vi til Berlin? - For å være usynlige.
Slutt å prate, Koen.
Les boka di.
Jeg har tegneblokka mi, men ingen blyant. Jeg kan ikke tegne.
Vil du ha en blyant?
Jeg tror jeg kanskje kan hjelpe deg, småen.
- Takk. Han er rastløs. - Vi gutter vokser aldri ut av det.
- Papirene dine. - Ja, selvsagt.
Jeg har alle papirene våre. Her.
- Schlegel? - Ja.
Usynlige.
TREPTOW I BERLIN
Det er ikke som i Rhinland her. De bryr seg ikke om barn som deg.
All praten om å fikse deg.
Livet blir bra igjen. Jeg lover.
Vi får ei ny jente i klassen i dag.
Hun heter Leyna Schlegel.
Reis deg.
Schlegel er et godt, tysk navn.
Men ansiktet ditt er ikke særlig tysk.
Leyna har samme ansiktstrekk som folk fra hvilket kontinent?
Greta.
- Afrika. - Helt riktig.
Så hvordan fikk ei jente som deg...
et så germansk navn som Schlegel?
Schlegel er min mors navn.
Og hva er din fars navn?
Når skal du fortelle meg om faren min?
Han var svart fra topp til tå.
- Jeg vil vite hvem han var. - Leyna.
Du vet alt sammen.
Jeg var bare litt eldre enn du er.
- Begikk feil. - Feil?
Ikke deg.
Koen, hent litt vann til meg.
Han var en god soldat, men jeg har fortalt deg alt dette.
- Hva mer skal jeg si? - Hvorfor er dere ikke gift?
Mr. Mueller slo meg i går-
- fordi han sa hun var det verste av alle hvite folk-
-og det verste av alle svarte.
Det er det en mulatt er.
Men jeg sa det ikke stemte.
Jeg syns du er det beste av alt.
Håret ditt er skittent.
Jeg vasker det for deg i kveld.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Burde du ikke bli med dem?
Din ape.
Wilhelm kom nettopp tilbake fra Wien.
Men han vet at vi kommer?
Ja, selvsagt. Jeg sa det til ham.
Hun er faktisk vakker.
Og han er prikk lik far.
Vær så god, Leyna, sett deg.
Jeg forventet ikke barna dine.
I dag så de en neger utenfor, i morgen er det en jøde.
Ingen så oss, Hilda.
Leyna, gå forveien.
Se om du får tak i et godt brød før butikken stenger.
Ta Koen med deg.
Leyna, gå ut bakdøra, er du snill.
Kerstin, du må forstå at jeg ikke har noe imot familien din.
Og et valg mellom barnet ditt og oss...
Jeg vet det ikke er noe valg.
Men jeg spilte blod for keiseren, -
- og i forrige måned anholdt de min syke far i to netter-
-fordi noen sa at mora hans var jøde.
Og nå kommer du med negeren din.
Du setter oss i fare, søstera di, uten en eneste tanke.
Wilhelm.
Bare lytt i et øyeblikk, -
-og så hører du aldri fra oss igjen.
- Jeg trenger papirer. - Kerstin.
Noe som sier at Leyna er sterilisert.
- Du er virkelig unik. - Wilhelm, du har tilgang.
Et gestapodokument som erklærer henne fysisk endret.
Du kan gjøre dette.
Jeg vet du kan.
- Du bør dra. - Vær så snill!
Jeg trodde ikke ordren gjaldt Berlin. Jeg håpet hun var trygg.
Men de kom for to dager siden. Hun var ute.
Jeg sa hun hadde papirene, men jeg er redd.
Jeg redd de vil ta henne fra gata.
Fra skolen, et sted der jeg ikke kan beskytte henne.
- Vi drar. - Hvorfor sendte du henne på skole?
- Hva feiler det deg? - Hilda, jeg kan ikke skjule henne.
Hva skjer om hun må i arbeidstjenesten?
Alle jenter må det. Hun også.
- Vil du at hun skal være spesiell? - Nei.
Jeg vil at hun skal være som alle andre.
Ubemerkelsesverdig.
Da unnslipper hun ikke krigen som om den aldri skjedde.
Ingen av oss gjør det, Kerstin.
Günter.
Hvor...? Hvor kom den stemmen fra?
Litt brød, takk, Günter.
Går det bra med deg? Venner du deg til alt?
Jeg har hjemlengsel.
- God morgen. - Er det et...?
Ja, jeg tror det er et smil.
Det er bedre.
Folk står i kø.
Jeg har alltid et godt et bak, men du kan få det.
Hør her. Om søstera di glemmer å smile, -
-minn henne på Günters fjes.
Morsomt, ikke sant?
Ja.
Får jeg gå nå?
Ja, du får bli med de andre guttene. Av gårde med deg.
Koen.
Koen...
jeg har ikke noe valg.
Loven sier at du må dra, men på stedet du skal til, -
-vil de lære deg mange ting.
Mye vil føles logisk og riktig, -
- men mye vil være forvirrende fordi det er annerledes enn det-
-du lærte her hjemme.
Men jeg vil at du forstår...
at ingen kjenner en sønn bedre enn mora hans.
Ingen lærer, ingen gruppeleder.
Jeg håper at du velger å aldri glemme det.
At du tar vare på det jeg lærer deg...
her inne...
og her inne.
Forstår du meg, Koen?
- Leyna. - Jeg så deg ikke. Unnskyld.
La meg se på deg.
Du bør være mer forsiktig.
Vi må hjem og rense disse sårene.
Unnskyld.
Hvorfor er du her så tidlig?
Lederne møtes før guttene ankommer.
Jeg sa vi måtte det.
Skaper du vansker for deg selv?
De eldre tar lommepenger fra de andre.
I går skrek mødrene til meg.
Vent.
Spør.
Ikke ta.
Vi er litt sene, fru Nagel. Beklager.
Hva skjedde med deg?
En liten lømmel syklet på henne.
Det var et uhell.
- Hva sier du, Koen? - Takk, fru Nagel.
Og neste gang rundjuler jeg deg i sjakk!
En herremann ba meg ta imot det for deg.
Han kom til døra di mens du var borte.
Jeg spurte hva han het, men han ville ikke si det.
Wilhelm.
RIKETS HOVEDKONTOR FOR SIKKERHET
Hilda må aldri få vite det. Ta dem.
Et sett pasientjournaler har også blitt arkiverte.
- Hvem? - En kontakt i Rüdesheim kommune.
- En som er kritisk til regimet. - En kommunist?
Har du kommunistkontakter?
Det er flere papirer inni som må arkiveres i Rüdesheim.
Få dem signerte og returnerte til meg.
Og så...
må du glemme at du noensinne hadde ei søster.
Her.
- Hva? - Ingenting.
Du pusser som din onkel Harry.
Som ei jente.
Onkel Harry sa at jeg pusser som deg.
Vask deg når du er ferdig. Du har gjørme i håret.
Jeg utmerket meg på skyteøvelsen i dag.
Jeg må dra til Hamburg i kveld, men på søndag...
På søndag fisker vi litt. Ok?
Vi har papirer til deg.
Du bør ha dem med deg overalt. De vil beskytte deg.
- Hvor fikk du...? - De er falske.
Men de holder.
Ingen får vite det.
Du må også signere disse for Wilhelm.
Sender jeg dem tilbake, setter han dem der de må være-
-så vi får være i fred.
Hva er det?
En erklæring...
om at du ikke vil blande blodet ditt-
-med noen av tysk herkomst.
- Men jeg er tysk. - Det er bare en signatur...
- som holder dem unna. Ubetydelig. - Hvorfor må jeg da signere dette?
Jeg nekter.
Greit. Da tar de deg, Leyna.
Og tvinger deg til å signere. Ikke falske papirer, men ekte papirer.
Og ikke før de virkelig har fikset deg-
-og skåret deg opp for å gjøre det.
Verken du eller din bror kom til verden uten smerte.
Men jeg kunne ikke levd uten dere begge.
Du bør også få oppleve morskapets velsignelse en dag.
Jeg ønsker det for deg.
Signerer du ikke dette, vil de gjøre noe med deg-
-som aldri kan bli ugjort.
Du vil bli den de har gjort deg til.
Hva var avtalen som tillot Polen å ta dette området fra keiserdømmet?
- Anna. - Versailles.
Schlegel, de fem prinsipielle lederne som signerte denne avtalen?
- Heil Hitler! - Heil Hitler.
- Sitt.
Schlegel, reis deg. Kom.
Legg igjen bøkene. Du trenger dem ikke mer. Ta sekken.
De gjorde deg ikke vondt.
Det er alt som betyr noe.
De kan tvinge deg ut av skolen, men ikke hindre deg i å lære.
Vi lærer her hjemme.
Men du vil bli vervet til arbeid nå.
Jeg var stolt av arbeidet ditt i dag. Du har vokst så raskt.
Jeg har en kåpe som vil passe deg godt nå.
Du kan kjøre oss hjem.
Nei takk. Jeg sykler.
Vær så god.
Du fulgte etter oss hjem.
- Jeg ville vite om du hadde det bra. - Jeg har det bra.
Hva ser du på?
Jeg vet ikke. Blåmerket ditt.
Vi sees.
Hva heter du?
Günter.
Ta dem av deg.
Ta dem av deg!
Av!
De omskar deg ikke godt nok, jøde.
Men jeg kan fikse det.
- Hva skjedde? - En jøde.
- Skrev ut løpesedler. - Konspirerte med studenter.
Han bar et krusifiks som et skilt. Konspirerte med en sionistgruppe.
Jeg hørte noen folk utenfor Günters butikk.
Noe hendte ham i dag.
Jeg vet. Jeg var der.
Jeg så det.
Han tok på brødet.
Men han var jøde.
Ikke vær dum. Han var en god jøde.
Leyna, "god jøde"?
Han var et menneske.
Om jeg forbød deg å gå med meg fordi du har fregner, -
- bør ordene mine gjøre deg mindre menneskelig?
Bør hvem som helst kunne skyte deg på gata som en hund?
Unnskyld.
Jeg er lei for at du måtte se noe sånt.
Og unnskyld, Koen.
Det er ikke din feil.
Jeg må beskytte dere fra det dere hører.
Selv det dere tenker.
En mann fra Waffen SS.
Han pratet med oss på øvelsen i dag.
Han sa jeg har overlegne ferdigheter.
- Han vil prate mer med meg. - Hva het han?
Leiber. Seksjonsleder.
Si meg, når skal Leiber prate med meg?
Jeg tror ikke de ber deg om å kjempe.
Og spør du dem hvorfor de ikke kjemper selv?
Disse mennene som rekrutterer dere idioter?
Hvorfor er du sint?
Det er lett å treffe blink når ingen angriper deg.
Tror du at du får øvd på østfronten?
Der ute er fienden ekte, og du er hans eneste blink.
Dette er ikke en lek for meg. Jeg trener hardt.
Alle ser det.
Jeg kjempet i fire år under forrige krig.
Og da jeg kom tilbake, -
-var Tyskland enda verre enn da jeg dro.
Intet arbeid, gjeld, sult.
Vi løp villige mot døden, akkurat som du.
For å beskytte hjemlandet vårt.
Vi var tåper og stilte ikke et eneste spørsmål.
Og alle de mennene, kamerater jeg spiste med, -
- sov med, pisset med, de døde forgjeves.
Forstår du hva jeg sier? Forgjeves!
Vi ble ydmyket, svindlet, men denne krigen...
Denne krigen er vår.
Du kan ikke utgjøre en forskjell.
Det er ikke sant.
Tyskland skal befris fra gestapohyenene, -
-SS-morderne-
- og alle som tror på Hitlers skitt, nasjonalsosialismen.
og dette motbydelige systemet.
Vi vil se slutten, ikke på dere, ikke på Tyskland, -
-for kampen er ikke mot tyskerne.
Leyna.
Jeg...
Mor, jeg trenger bare litt frisk luft.
Leyna.
Hun er en neger.
Leyna.
Leyna?
Er det navnet ditt?
Hvorfor kom du hit?
Du kan havne i trøbbel.
- Heil Hitler! - Jeg ville se det.
Heil Hitler!
Se hva han gjør her.
Koen.
Han er broren min.
Jeg vet. Jeg har sett dere sammen.
Spionerer du på oss?
Bare én gang.
Han er tysk.
Selvsagt.
Jeg har sett en dame som ligner på deg.
På et bilde.
Egentlig ikke et bilde.
Min far har en grammofon. Han skjuler jazzplater.
Men jeg har hørt ham spille dem stille.
Noen ganger, når jeg er på rommet mitt, -
- hører jeg det om jeg presser øret mot gulvet.
Er det ikke det det heter?
Det er ikke lov.
Når vi er i en vennlig situasjon
Er samtalen min
Kanskje ikke smart
Men om vi noensinne Virkelig skal forstå hverandre
Må vi kalle et hjerte for et hjerte
Utenpå ett av bladene er det en dame.
Hun er som deg. På en måte...
vakker.
Du havner i trøbbel om du synger de sangene.
Jeg må bare være forsiktig. Som min far.
Kom igjen.
Har du noensinne vært der oppe?
I de åsene?
Det er det stilleste stedet på jord.
Jeg pleide å samle larver der med min far og mor.
Man kan se hele Berlin fra det ene stedet.
Stakk du av?
Stakk av?
Det er bare det at... Mora di, hun er...
Hun er ikke jøde.
Nei, jeg vet. Men...
faren din...
Han...
Han er neger.
Har du noensinne svømt om natta?
Når det er så mørkt at du ikke kan se noe?
Jeg har alltid tenkt at det ville vært vidunderlig.
Så hvorfor har du aldri gjort det?
I Rüdesheim svømte jeg hver uke.
Det var mange jøder der.
De fikk ikke bruke bassenget.
Og så...
fikk ikke jeg bruke det heller.
Det er bare så lenge siden.
Jeg drømmer om at jeg drukner.
Du må bare bli vant til vannet igjen.
Hopp i med meg.
Og nå...
Heil Hitler.
Leyna.
Leyna?
Leyna!
Leyna.
Her.
Her må man vite hvor man skal.
Jeg kan ikke tro at jeg lånte deg sykkelen min.
Min mor fikk dem lagd.
Til meg og far.
Har hun også en?
Hun er død.
Så leit.
Er det derfor du kommer hit?
For å tenke på henne?
Av og til.
Oftest tenker jeg på hvordan det er å kjempe.
Å forsvare Tyskland slik min far gjorde.
Tror du at du kunne tatt et liv?
Drept et menneske?
Selvsagt kunne jeg det.
Jeg kunne lett drept en russisk soldat.
Min mor vil tro jeg har vært rampete.
Bruk genseren min.
Det er lettere.
Er du ikke redd?
For hva?
Å kjempe.
Krig.
- Skremmer krigen deg? - Ja.
- Min far kjempet i krigen. - Gjorde han?
For Tyskland?
Selvsagt.
Dette er England. Dette er England.
Dette er BBCs midnattsnytt.
De allierte fortsetter å ta seg inn i Europas fastland.
Britiske elitestyrker og USAs divisjoner...
Kjempet faren min for Tyskland?
Unnskyld?
Han kjempet for Frankrike.
Hvem tilbringer du så mye tid med?
Du sa han ble sendt hit for å kjempe.
Du sa ikke at han kom for å kjempe mot oss.
Hvem er det?
Slutt!
Jeg vil ikke snakke fransk.
Det er hans språk.
Han var en del av okkupasjonsstyrken.
Han kjempet ikke mot deg eller meg.
Selvsagt gjorde han det.
Jeg er tysk. Selv om du vil late som du ikke er det.
Selv om du vil at jeg later som jeg ikke er det.
Jeg elsket ham.
Det var derfra du kom, fra et sted selv Koen ikke gjorde.
Du har gjort meg til en fiende to ganger.
Om du tror jeg har gjort deg til fienden, Leyna...
så se deg omkring. Se, Leyna.
Og neste gang du er sammen med den nazistens sønn, -
-vit dette:
Om hans far ser deg sammen med gutten sin, -
-dreper han ham.
Så kommer han og dreper oss.
Jeg har glemt hanskene mine.
Jeg venter.
Nei, gå i forveien.
Det tar bare et øyeblikk.
Det er ditt valg, Leyna.
Du er alltid her.
Utenfor fabrikken.
Fryser du?
Nei.
Gjør du?
Ja, denne sommeren er så kald.
Jeg har mistet hanskene mine.
Jeg sa til mor at jeg glemte dem.
Jeg må gå.
Jeg vil ikke at mor blir enda sintere på meg.
Jeg ville gi deg noe.
Ost.
Kanskje du og Koen kan nyte den.
Og din mor.
Jeg trodde du hadde dratt.
Min mor ventet ikke på meg, Leyna.
Og det var sånn jeg ble mora di.
Jeg jaktet på samme umulighet som du gjør.
Den første gangen din far så på meg, trodde jeg hjertet mitt-
- aldri ville slå igjen om han ikke elsket meg for alltid.
Han ble revet fra meg, Leyna.
Og alt jeg hadde igjen var deg.
Det beste av alt.
Tror du jeg noensinne kunne forlatt deg?
Vi har alle noen.
Jeg har deg, Leyna.
Gaven fra faren din.
Koen er hjertet mitt.
Det vet du.
Men for meg...
er du den personen.
En skitten engelskmann.
En svart, fransk bavian.
Svart som søstera di.
Kullsvart som Leyna.
Still opp! Opp med farta.
Du er vel vant til det? Skitt i munnen din.
En god soldat skal ha ære.
Koen...
Går det bra med deg, Koen?
Koen.
Hva?
Er du fortsatt glad i meg?
Nei.
Jeg hater deg.
Du er ei jente, og jeg hater jenter!
Jeg sverger.
Jeg har ikke...
Disse papirene er ikke gamle.
"Nei" betyr nei. Hvor tar dere meg med?
- Har dere jøder her? - Vi er bare tre personer.
Min sønn sover på soverommet.
Hvor er papirene hennes?
Hent dem, Leyna.
Det går bra, Koen.
De drar snart.
IDENTITETSKORT
FØDSELSATTEST
Født i Rüdesheim.
Tysk.
Du er en neger...
men du sier...
at du er tysk.
- Nei. - Nei.
Vi får dem erstattet.
Du skal ikke rapportere til SS Leiber.
Han mener du vil være til større nytte et annet sted.
I kamp?
Vi trenger alle menn vi kan få.
Du vet at våre menn fryser i hjel på den russiske fronten?
De dør med ære.
- Det er ikke forgjeves. - Nei, det er for vrangforestillinger.
Er vi ferdige? Får jeg gå nå?
Lutz, vent.
Din mor...
kjempet for livet med alt hun hadde i seg.
Hun ville ikke ønsket at du kastet bort ditt.
Man bærer masken som hjelper en gjennom krigen.
Som hjelper en å overleve.
Hvorfor kjempet du om du ikke elsket Tyskland?
- Om du ikke var villig til å dø? - Ikke døm meg, Lutz.
Du er som jeg var. Jeg ville dødd ti ganger for Tyskland.
Andre gjorde det offeret da.
Og de vil gjøre det nå.
La dem.
Lutz...
jeg er først og fremst din far. Forstår du det?
Nei. Du vil at jeg føler det samme som deg, -
-men ikke at jeg kjemper som deg.
Du vil at jeg tenker selv, men ikke om det trosser deg.
Hvem skal jeg være?
Skal jeg være deg eller ikke?
Du er ikke en helt.
Det er ikke jeg heller.
Hei!
- Vi kan ikke dra til åsen i dag. - Jeg må hjem.
- Du bør vente. De er overalt. - Vente?
Ta på deg dette.
Vær rask.
Leyna!
Hvor skal vi?
Til et trygt sted.
Til ting roer seg ned.
Min far dro til München i går.
Sett deg.
Er du sulten?
Nei takk.
Tørst?
Ikke jeg heller.
Takk.
For hva?
For at du er min venn.
Jeg tar gjerne imot litt vann.
Din mor så godhjertet ut.
Du må savne henne fælt.
Min far...
Han pleide å gråte mye.
Det var forferdelig.
Jeg har bare ett bilde av faren min.
Jeg vil vise deg noe.
JØDER OG NEGERE BRØDFØR SEG PÅ TYSKLAND
Hva gjør du?
Jeg sa det jo.
Det er denne han spiller oftest.
Etter at hun døde, hørte jeg dette og sa til meg selv-
- at om jeg tittet hardt nok gjennom dørsprekken, -
-ville jeg se henne her inne...
dansende med min far.
Vi kan danse.
Det er Jann, møbelsnekkeren. Han ser deg ikke. Han er nesten blind.
Bare former om man er veldig nær.
- Hva tror du han vil? - Min far gir ham arbeid.
Han la nok igjen verktøy på baksiden.
Han drar.
Berlin skal være tom nå.
Det er nok derfor det er så mange aksjoner i dag.
- Du trenger ikke være redd. - "Tom"?
For jøder.
Jeg hørte faren min prate før han dro.
Alle jøder skulle ut av byen til førerens bursdag i fjor.
Jøder som er gifte med tyskere og halvjøder er her ennå.
Hvor flyttet de dem?
Til Polen, tror jeg.
Til arbeidsleirer.
Bedre at de jobber for Tyskland enn at de konspirerer mot oss.
Det er vanskelig.
Gestapo leter etter en jøde og finner meg.
Ikke så mye lenger.
Det kan ikke være sånn for alltid.
Tyskland vil bli rolig igjen.
Alt vil ordne seg.
Hvordan tror du USA er?
Hvordan det?
Kvinnen du viste meg på forsiden av bladet...
hun er amerikaner.
Hva så?
Tror du hun er lykkelig?
De henger folk som deg i USA, Leyna.
De viser oss det i bøker og på møter.
Folk som henger i trær, i fyr og flamme.
Har du noensinne gjort det før?
Gjort hva?
Det vi nettopp gjorde.
Selvsagt.
Når?
Når var din første gang?
Jeg vet ikke.
For noen år siden.
Noen år?
Vær stille, Leyna.
Jeg tror ikke du noensinne har tatt på noen-
-slik du nettopp tok på meg.
Her. Ta på deg dette.
- Hva er klokka? - Over ni.
Hva?
Lutz, portforbudet.
Stans!
Heil Hitler.
Hva gjør du?
Jeg samler inn bøker fra Treptow. Forbereder meg til et møte i morgen.
Kunne du ikke gjort det i dagslys?
- Jeg kom nettopp fra en øvelse. - Hvor bor du? Hei!
Köpenick. Jeg bor i Köpenick.
Weissmüllers gutt?
Kom igjen, stikk før du blir arrestert.
Leyna.
Jeg venter til du er inne.
Lutz.
Det vi gjorde i dag...
Har du gjort det før?
Nei.
FORMELL KONFISKERINGSERKLÆRING
Heretter forlater du ikke huset om jeg ikke er sammen med deg.
Du har vist at du er upålitelig.
Du kunne ha blitt arrestert.
Jeg er ikke jøde.
Nei.
Og du er heller ikke arisk, Leyna.
Vi vil alle få svi for feiltrinnene dine.
Jeg, du, selv Koen.
Vi vil alle få svi.
Du prater bare om feiltrinn, men hvem får svi for dine?
Derfor nekter jeg å se deg kaste bort livet ditt.
Du går ikke nær den gutten igjen.
Unnskyld.
Unnskyld meg.
Du, stopp.
Stans nå.
Stopp, Leyna.
Vi må stoppe.
Bli her.
Begge to.
Jeg har ingen steriliseringsattest, ingen legitimasjon.
Jeg skal forklare.
Din bastard?
Dattera mi.
Negerbastarden din.
Du jobber på fabrikken?
Papirer.
Ja.
- Fort. - Ja.
- Her. - Hennes papirer?
Ja.
Si meg...
hva bodde i hjertet ditt da du gjorde skam på Tyskland?
Jeg har aldri gjort skam på Tyskland.
Papirene hennes.
Dere er Tysklands skam.
Du og bastarden din.
Lukk munnen din.
En svart manns hore.
Du er fortapt.
Du har glemt hva det er å være en god, tysk kvinne.
Tror du at du er fortapt?
Jeg er ikke fortapt.
Kanskje ikke for alltid.
Så hvordan blir du-
-en god, tysk kvinne?
Du blir kvitt apen din.
Mamma.
Hva?
- Vi tar henne eller deg. - Mamma.
- Nei, nei. - Mamma!
Vær så snill, jeg ber deg! Nei, vær så snill!
- Mamma! - Vær så snill, ta meg!
- Vær stille! - Ta meg!
- Ta meg. Nei! - Mamma!
Nei!
Ikke gråt.
Mamma!
Hvorfor sa hun ingenting?
Hun tok ikke engang farvel.
Hun ba meg ta farvel for seg.
Denne jobben...
vil betale godt, og den varer ikke lenge.
Hvor lenge?
Jeg vet ikke.
Men hun er glad i oss.
Og man kan ikke være lenge borte fra dem man er glad i.
Så jeg vet at akkurat nå...
i dette øyeblikk...
jobber hun så hardt hun kan...
for å komme tilbake til oss.
Jeg kunne blitt med henne.
Nei, det kunne du ikke.
Unnskyld meg.
Herr Engel.
Jeg skulle besøke Lutz og faren hans.
- Jeg visste ikke om han var i München. - Han er tilbake.
Lutz har du gått glipp av alt.
Han ble innkalt til tjeneste i går.
Tjeneste?
Jeg trodde han hadde én måned.
Men de hentet ham i går tidlig og sendte ham østover.
Uten advarsel.
Hans tid var kommet.
Ville ønske min kom igjen.
Ingenting i Berlin...
unntatt kvinner og gamle menn.
Og jøder som gjemmer seg.
Er det sant at man ikke kan være lenge borte fra de man er glad i?
Selvsagt.
Koen.
Kom igjen.
Papirer.
Identifikasjon.
- Hva foregår? - De flytter oss til motorfabrikken.
De har ikke papirer.
- Hva skjer? - Hvem ser de etter?
Ta henne med.
- Hva drøyer sånn? - De ser etter falske papirer.
Papirer.
Se! En kvinne rømmer!
Ta henne! Hva gjør dere?
Skynd dere!
Skynd deg. Gå, gå.
Inn med deg.
Hold kjeft.
ARBEIDSLEIR NORDØST I BAYERN
- Hold kjeft. - Nestemann.
Skynd deg.
Kom hit.
Du er en mischling?
Ja.
Min mor er arisk.
- Sterilisert? - Ja.
Jeg ble sterilisert i Rüdesheim i Rhinland.
Din mor gjorde deg ingen tjenester.
Hun gjorde deg til en neger.
Ikke klyng deg til hennes renhet.
For hun brød seg ikke som din renhet.
Sigøyner?
Er du partisan?
Nei.
Jeg elsker Tyskland.
Men de tok mora mi og papirene mine.
De sier det ikke fins noe sånt som en fedrelandsneger.
Og hva sier du?
Jeg sier...
Jeg sier at jeg er tysk.
Stå her.
Jeg skal gjøre det din mor ikke klarte.
Jeg skal gi deg en sjanse til å leve.
For du fordervet ikke den tyske rase.
Du er bare det avskyelige produktet.
Du skal jobbe på kjøkkenet.
Du spiser kun det du blir gitt.
Utnytter du det, dør du før din tid.
Slik mora di skulle gjort.
- Du er i køya mi. - Hysj, neger.
Tror du at du er bedre enn meg?
- Spar energien din. - Du er heldig som ikke er i rotte...
Tror du jeg er jøde?
Jeg vil bare sove nær søstera mi.
Men en afrikansk barbar som deg forstår ikke sånt.
Du ville spist mora di for å overleve.
Kun en tåpe sover der de pisser-
-tømmer seg på en ovenfra.
Du kan sove i min køye.
Hvor er jentene som sover her?
Sykestua.
De kommer ikke tilbake.
De skoene vil gi deg vansker.
Jeg vet, men de er sterke.
Der nede herjer tyfusen.
Jeg er lei av å bli skjøvet ut.
Magen din er rund.
Jeg har sett det i vaskebrakkene.
Vet du hva som skjer der inne?
Hvor?
Det jødiske rottehuset.
Jeg kan ikke puste i denne lufta.
Hvordan beviser jeg min lengsel
Med bare en setning?
Kan jeg styre meg
Når hele min sjel brenner?
Men om jeg skal si Hvor vilt jeg tilber deg
La oss kalle et hjerte et hjerte
Her, ta min.
Ta den.
Jeg spiser på kjøkkenet.
Føttene dine råtner, Hermine.
Jeg skaffer deg en potet når jeg kan.
Du kan kjøpe sko med den.
Greit?
I går kveld spiste jeg iskrem.
Søt vaniljeiskrem.
Jeg sov i min mors armer.
Jeg luktet huden hennes.
Jeg følte hjertet hennes slå.
De tok henne i stedet for meg.
Jeg vil aldri tilgi meg selv.
Jeg har sagt at jeg er sterilisert.
Hermine, det gjør vondt.
Du blir vant til det.
Stans!
Hvor kom du fra, og hvor er du på vei?
Sir.
Jeg er på vei fra kjøkkentjeneste.
Du har mat fra kjøkkenet.
- Gi meg den. - Sir.
Ta av deg klærne.
Skynd deg.
Kom igjen.
Vil du bli skutt?
- Ta av deg klærne nå. - Hei!
- Hva har hun gjort? - Negermischling.
Har du sett en før?
Hun stjal fra kjøkkenet.
Ser du hvordan hun skjelver?
Hun skjuler mat.
Jeg vil ta meg av henne.
Hun...
er elendig.
La meg ta henne.
Jeg vil ransake brakken hennes.
Vær så god.
Om du orker stanken av en neger.
Leyna.
Vent.
Stopp!
Hvor sover du?
Vi må gå. Hvor er blokken din?
Vi sover i samme brakke.
Får hun bli med meg?
Har du mat der?
Kom inn.
- Du er blek. Er du syk? - Nei.
Hold deg unna fangene.
Leiren er befengt. Vi kan ikke holde tritt.
Hvorfor tok du meg med hit?
- Bare for å være sammen med deg? - Var det så ille?
Jødene bestikker hverandre med mat for å være nær sine kjære.
Både i kamp og her er du omringet av død.
Her blir du ikke beskutt.
Og ingen kan betvile lojaliteten din om du går i uniformen.
Du bærer masken som får deg gjennom krigen...
og tillater deg å overleve.
Den er kokt.
Du får gode sko for den.
Jeg bør nok passe på den til i morgen.
Ta en liten bit.
Men bare én, ellers vil du angre bittert.
Han trenger en som er ung og sterk. Bli med ham.
Du må prate med meg.
Hvordan havnet du her?
Hva med mora di?
Broren din?
Hva med Lutz?
Hva skjedde med ham?
Jeg ble innkalt. Jeg fikk ikke tid.
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle si fra.
Jeg trodde jeg ville bli sendt i kamp.
I stedet sendte de meg til en leir.
I øst.
Lukten av skinn og bein hele dagen.
Jeg orker det ikke.
Har du jobbet på et sånt sted?
Nei.
Men jeg har sett jøder bli utvalgt til å jobbe der.
I drapsrommene.
For å drepe andre jøder.
Men det vil ikke være noen igjen.
Det slutter aldri å ryke.
Nei, det gjør det ikke.
Jeg vil gjøre slutt på det, men jeg vet ikke hvordan.
Hvorfor stirrer du på meg?
Du ser annerledes ut.
Latrinene.
Jeg er på vakt nær dem i kveld.
- Møt meg. Jeg tar med mat. - Nei.
Du må spise, Leyna.
- Jeg har ikke fått ordren fra deg. - Hvilken ordre?
Fjerningen av barna.
I kommandantens fravær trenger jeg din signatur.
Jeg har hatt viktigere ting å ta meg av.
- Vi er 60 panservogner unna å tape. - Ja.
Og jeg vil ikke etterlate amerikanerne sykdomsbefengte lik. Vil du?
Vet du hvorfor det alltid svirret rykter om deg?
Din manglende evne til å si hva du tenker-
-og ditt valg av venner.
Alltid tvilsomt.
Din venn Bismarck Schonhausen har blitt arrestert i Berlin-
- for konspirasjon mot føreren sammen med 15 andre.
Han bør henges som en hund.
Sønnen hans også, om de bruker hodene sine.
Farens synder og så videre.
Hvor ofte vil du si...
at han besøkte deg?
Omtrent like ofte som du gjorde, Juttner.
Du kom ikke i går.
Jeg tok med dette.
Og litt mat.
Sir, dette ble funnet i leiren blant smykker fra fangene.
Det er vel en Weissmüller-ring?
Takk, Peter. Du kan gå.
Jeg er skitten.
La meg holde deg.
Hvorfor puster du sånn?
Jeg fryser.
Leyna.
Ja?
Jeg holdt deg sist for seks måneder siden.
Leyna, du frykter meg.
Gjorde noen deg vondt på denne måten?
Gjorde vi dette sammen?
Bli med meg.
Dette er ikke krig.
Å gjøre vanlige mennesker vondt...
- er ikke det en soldat gjør. - Tror du det?
Det er akkurat det en soldat gjør, enten han vil eller ei.
Det er krig.
Jeg sa at dine valg ville holde deg i live eller ta livet av deg.
Du kom hit, så du er i live.
Det var alternativene dine.
Velg livet eller velg døden.
Du sa at vi ikke er helter.
Du skulle sagt at vi er feiginger.
Opp!
Stå opp!
Nå! Kom igjen!
Hvor er skoene mine?
- Tok du skoene mine? - Tok du skoene hennes?
- Tok du skoene? - Tok du skoene hennes?
Hvor er skoene mine?
- Hvor er skoene? - Hermine.
- Hvor er skoene mine? - Hermine, slutt! Hun er død!
Betz, Leyna.
Vet du hva han vil gjøre med meg?
Han er et morderisk svin.
Jeg så familien min gå til stedet du kaller rottehuset.
Der de forsvant en etter en.
Min...
Min mor...
Hun sa: "Aldri innrøm...
at du er jøde."
Sånn holder man seg i live.
Jeg lever, Leyna.
Jeg unngikk røyken og ble sendt hit for å arbeide.
- Hermine... - Og nå...
kommer jeg til å dø...
fordi jeg ikke har sko.
Du kommer ikke til å dø.
Uten sko?
Hvorfor?
Noen sko ble tatt fra brakkene i løpet av natta.
Weissmüller!
Kom hit, er du grei.
Skyt henne.
Ler du? Syns du frekkheten hennes er morsom?
Syns du?!
Du skulle ha drept henne.
Da ville jeg kanskje forstått hvem du er.
Hun var ubevæpnet.
Det var ikke sånn jeg ville kjempe.
Hun var jøde.
Hun fortalte meg det.
Tyskland fortalte oss at verden er imot oss.
Men alt jeg ser...
er at Tyskland dreper sitt eget folk.
Leyna...
vi må dra et sted der ingen kjenner oss.
- Vekk fra Tyskland, vekk fra... - Lutz.
Når du ser på meg...
hva ser du?
Jeg er ikke sigøyner.
Jeg er ikke jøde.
Selv i denne leiren sier de at jeg ikke hører hjemme.
Jeg ser ei tysk jente.
Lojal og lydig mot fedrelandet.
Men jeg fikk aldri elske det.
Du er ikke ment å elske meg.
Men jeg gjør det.
Hermine døde...
tvunget til å benekte hvem hun var.
Og nå må jeg leve for oss begge...
og erklære hver dag...
hvem jeg er.
Her i mitt eget land.
De dreper deg. Og barnet vårt.
Har barnet overlevd alt dette, kan jeg det også.
De ville ikke at jeg skulle få barn.
Men hun og jeg skal bli beviset...
på alt hun og jeg er.
Og alt de prøvde å benekte.
At jeg er en tysk neger.
Elsk meg der vi begge hører hjemme, Lutz.
Vi må i det minste vekk herfra. Gjemme oss et sted til krigen er over.
Jeg kan stjele en bil eller en sykkel. Vi kan ikke bli her.
Vær så snill.
Vi slipper aldri ut i live om vi prøver å rømme.
Du kan ikke redde meg.
Da får du redde meg.
Jeg vil at du puster ordentlig-
-og spiser morgen og kveld-
-uten frykten for å bli drept-
- på dette stedet som forteller meg at jeg skal være en morder.
Jeg vil ikke at du skal være redd lenger.
Det er snart over.
Det vil være over for oss alle.
Når fangene er flyttet, -
-sørger jeg for at du sendes til Berlin.
Sendes? Hvordan?
Jernbanen er bombet. Veiene er ødelagte og farlige.
De må gå. Vi flytter dem.
- Litt etter litt... - De vil dø.
De fleste klarer så vidt å gjøre sitt fornødne.
Eller kanskje du vil dra nå.
Nei.
Jeg drar ikke. Ikke ennå.
De kommer mot oss fra begge sider.
- Jeg kan ikke beskytte deg. - Jeg vil ikke at du beskytter meg.
Og dette?
Skal jeg putte den i fangebrakkene igjen?
Ikke be meg velge for deg.
Leyna.
Vi må gjøre dette raskt.
De flytter leiren om noen dager. Jeg har en uniform til deg.
- Jeg kan ikke gå gjennom porten. - Vi tar en motorsykkel.
Jeg skaffer en. Jeg lover.
Lutz, vi kommer til å dø.
Leyna, vi får et liv.
Et liv.
Kom igjen! Bombene kommer nærmere.
Jeg kan ikke!
Fort! Få opp farta!
Fort, sa jeg!
Få opp farta! Skynd dere!
- Hvor fører de oss? - Hvor skal vi?
Fort, fort!
Hvor skal vi?
Hva foregår, Kapo?
- Jeg vet ikke. - Fort! Gå! Skynd dere! Opp med farta!
Kvinneleiren. Hva foregår?
- Flytter dere dem alt? - Vi må.
Du og jeg drar i dag.
- Og når skulle du si det til meg? - Jeg sier det nå.
Jeg nekter å dra!
Da blir du alene med tyvene og jødene.
Hvor gode tror du sjansene dine er?
Kjenner du deg selv, Lutz?
- Gjør du? - Ja, jeg kjenner meg selv!
Og du!
Du vet hva hun betyr for meg.
Tar du henne fra meg, dreper du meg.
Og du tror en fremtid med en neger vil holde deg i live?
Jeg lar deg ikke arresteres og tortureres for henne.
Tyskland lar deg ikke overleve. Du vil ikke overleve.
Far, hun er gravid med barnet vårt.
Vi må overleve.
Vi må!
De vil henge deg.
Leyna!
- Hvor fører de oss? - Vet du?
Hvor skal vi?
Hvor er vi på vei? Hva foregår?
Sir, vi må dra. Vi har ikke tid.
Leyna!
Lutz, jeg er her!
Leyna! Leyna!
Lutz!
Leyna!
Lutz!
Leyna!
Leyna.
SJU UKER SENERE
LEIR FOR TVANGSFORDREVNE, MAI 1945
Vi skal prøve å hjelpe dere.
Oppgi det fulle navnet, alderen og yrket-
-til slektningen dere leter etter.
Vet dere hvor de ble sendt sist, vennligst ha informasjonen klar.
Hei.
De sier du er fra Rhinland.
Jeg snakker ikke tysk. Snakker du fransk?
Ja...
fransk og tysk.
Du har vært her lenge, -
-og de sier du ennå ikke er registrert.
Vil du prate med meg?
Hva heter du?
Leyna Schlegel.
Ei god, tysk jente.
- Jeg ser etter tante. - Kan du hjelpe meg?
Jeg ser etter broren min.
- Jeg leter etter hele familien min. - Han heter Christof.
- Og min far... - Jeg ser etter søstera mi.
- Og lillebroren min. - Hun var...
i Flossenbürg-leiren i 1943.
Hun ble sist sett i Lenzing-leiren.
Jeg vet ikke hvor de bodde. Jeg aner ikke, så jeg vet ikke...
Vet du hvor din slektning ble sendt sist, -
-vennligst ha informasjonen klar.
Har du sett henne?
Vi ber om den nyeste informasjonen om personen du leter etter.
Ha alt klart.
Unnskyld meg.
Ja?
Vi leter etter dattera mi.
Mamma!
Se!
Leyna!
DET FANTES OMTRENT 25 000 SVARTE TYSKERE
I DET TREDJE RIKET, INKLUDERT RHINLANDBARN.
ENKELTE DØDE I LEIRSYSTEMET,
OG ANDRE OVERLEVDE FREM TIL FRIGJØRINGEN I 1945.
SAMMEN MED DEM SOM UNNSLAPP STERILISERING,
TROSSET DE OVERLEVENDE HITLERS VISJON
OM ET TYSKLAND UTEN SVARTE TYSKERE.
Undertekst oversatt av: Kristján J. K. Steinarsson